Historie

Heximanderské archívy obsahují záznamy o historie lidské civilizace datující až do roku cca 2030. Vzhledem k následkům incidentu známého jako Zatmění je tato databáze stále ve fázi rekonstrukce a k dispozici jsou pouze stručné a často neúplné informace. Omluvte prosím tyto nedostatky.

Věk první expanze
Kolem roku 2025 lidstvo kolonizuje Měsíc a v nadcházejícím desetiletí také Mars a Venuši. Lidské kolonie jsou zatím krajně závislé na zemi a jedná se především o orbitální instalace. Soudobé technologie zatím neumožňují založit soběstačnou kolonii, ani opustit hranice Sluneční soustavy.

Začínají se objevovat první pokusy o rozsáhlejší a pokročilejší terraforming osídlených planet, rozvíjí se i meziplanetární transportace. Stále ale neexistuje způsob, jak se mezi planetami pohybovat rychleji než v řádu měsíců.

Osídluje se Titán, některých satelitů kolem ostatních planet a vzniká orbitální stanice u Saturnu.

Vynález DD
V roce 2054 Doktor Cornelius Bartolomeo Flinch vynalézá Dive Drive. Jde o první průlom do technologie cestování rychleji než je rychlost světla. Dive Drive (zkráceně „DD“) je experimentální pohon vytvářející okno do dosud neprozkoumané úrovně naší reality, Warpu, díky kterému může loď částečně ignorovat známé fyzikální zákony a cestovat napříč vesmírem. Historici dosud netuší, jak člověk považovaný většinou tehdejší vědecké společnosti za šílence a podivína, dosáhl takového objevu a ještě dlouho nikdo zcela nechápal, jak DD vlastně funguje. Dr. Cornelius Flinch jednoduše jednoho dne zmizel a jediné, co po něm zůstalo, bylo několik nákresů, poznámek a funkční prototyp.

DD byl nejprve zcela experimentální a brzo se zjistilo, že cestovat nelze zcela volně, ale pouze mezi dvěma hvězdami, protože jen ty jsou ve Warpu dostatečně „vidět“, aby je mohl navigátor spolehlivě trefit. To samozřejmě cestování tímto způsobem značně omezovalo a v rámci jednotlivých sektorů bylo stále nutné používat standartní pohon, DD však poprvé v historii lidstva umožnil cestovat za hranice naší domovské soustavy.

Věk druhé expanze
Koncem 21. Století začalo lidstvo za pomoci lodí vybavených DD postupně expandovat k dalším světům do dalších hvězdných soustav. Během krátké doby vznikla celá řada nových kolonií a pomocí již v té době poměrně zdokonalené technologie terraformingu byla řada z nich na zemi po čase ekonomicky nezávislá, což podporoval i fakt, že vzhledem k místy nestálé povaze Warpu bylo bezpečné cestovat pouze mezi nejbližšími hvězdami a cesta i na nejbližší z kolonií tak trvala nejméně týden, v horších případech i měsíce.

První sváry
Trvalo přibližně další dekádu, než si národy Země začaly uvědomovat, že ztrácí moc nad svými koloniemi. I řada kolonií si tuto skutečnost uvědomila velmi brzy a nejedna z nich se pokusila vyhlásit v této době samostatnost.

Pozemské sváry, už tak utlumené relativně nedávnou „Blízkovýchodní válkou“ ustoupily do pozadí ve světle nově otevřených vesmírných dálek a roku 2112 byla založena ENU (Earth’s Nations Union), nadnárodní organizace, jejímž smyslem byla regulace pozemských kolonií a vymáhání pozemského práva a moci mimo hranice Sluneční soustavy.

Žádná z kolonií nebyla schopna se nevyrovnat technologické a průmyslové převaze Země, která byla v oficiálních zdrojích poprvé univerzálně přejmenována na Terru, a byť cesta k nejvzdálenějším koloniím mohla trvat měsíce, žádná z kolonií si nedovolila riskovat spor. Přestože téměř nejsou známy případy, kdy by ENU oficiálně nezasáhla, samotná hrozba obchodního embarga byla často dostatečným nástrojem k umírnění kolonistů.

Někteří kolonisté se v této době pokoušeli i o riskantnější, vzdálené skoky napříč vesmírem ve snaze vymanit se ze spárů pozemské nadvlády. O většině z těchto lodí už nikdo nikdy neslyšel. Ze známých zjištění vyplývá, že flotila známá jako „Karavana“ může být složena právě z potomků jedné z takovýchto výprav. Heximanderská univerzita tuto teorii stále prověřuje.

Zlatý věk
Postupné zdokonalení DD v druhé polovině 22. století vedlo k rapidnímu nárůstu počtu kolonií. V této době se lidstvo dostává poprvé do kontaktu i s mimozemskými rasami, některými ještě v zárodku, některými již téměř vyhynulými. To vedlo také k novými poznatkům v oblasti technologie a fyziky.

Důsledkem těchto průlomů bylo také vynalezení technologie Trans-warpových bran, které umožnily utvořit pevný spoj a bezpečně navigovat lodě ve Warpu i mezi těmi nejvzdálenějšími koloniemi. Byť ne každá kolonie si mohla stavbu takové brány dovolit, cesta k řadě z nich se tak zkrátila na zlomek času.

DD se postupně stává zastaralou technologií, používanou spíše na okrajových světech, které cestování branami neumožňují. Pokrok lze vidět téměř ve všech oblastech lidské vědy a techniky a 23. století považujeme za vrchol lidské civilizace.

Nazírský incident
I přes pokrok v technologiích lidstvo postupně počátkem 24. století přerostlo zdroje a prostředky ENU. Problémem už nebyla cesta mezi koloniemi ale prostá šíře lidmi ovládaného území. ENU postupně zjistila, že není schopna efektivně dohlížet nad všemi lidskými teritorii.

Zákroky ENU začaly být stále radikálnější a drastičtější ve snaze nahradit počty silou. Tento přístup však způsobil narůstající tlak a četnost nepokojů se značně zvýšila.

Na planetě Nazir, která se nacházela relativně blízko zemi, stále však asi měsíc cesty od nejbližší trans-warpové brány, vyvolaly tyto zásahy kolem roku 2325 masové, avšak relativně poklidné demonstrace. Posádka hlídkové lodi ENS Hermes byla vyslána ENU, aby situaci umírnila. Hermes, v té době již značně staré plavidlo, však zaznamenal při opouštění Warpu fatální poruchu navigačního počítače a místo v bezpečné vzdálenosti se vynořil bezprostředně v blízkosti Nazíského orbitálního doku. Katastrofální srážka měla za následek zničení plavidla i doku, tisíce obětí a mnoho další následkem deště smrtících úlomků a trosek. Zatímco Nazírské obyvatelstvo si celý incident vyložilo i přes sporné výsledky následného vyšetřování jako násilný zásah sil ENU, Terranské vedení bylo přesvědčeno o tom, že nepokoje přerostly v ozbrojenou rebelii.

První Galaktická válka
ENU reagovala vysláním několika lodí s cílem potlačit domnělou agresi. Vláda Nazíru mezitím vyhlásila stanné právo a planeta se začala připravovat na svou obranu. Nazírské vedení bylo zatím na rozdíl od většiny své vyburcované populace umírněnější a chtělo se s Terrou pokusit vyjednávat. Řada dalších okolních kolonií se však chytla příležitosti a vyhlásila samostatnost a podporu Nazíru ve válce proti „Pozemské Tyranii“.

Nazír tak byl ve víru dění více méně zatlačen do občanské války. Celý konflikt se stal dlouhotrvající válkou od planety k planetě, trvající téměř desetiletí. V prvních fázích války byl Nazír ve výhodě, protože díky vytíženosti ENU měl, spolu se svými spojenci, početní převahu. Ozbrojené složky ENU však časem začaly armády separatistů zatlačovat, zejména díky průmyslové a technologické převaze Země. Čím dál více lodí ENU bylo na úkor stability v jiných oblastech vesmíru přesměrováno do boje v této válce, což dále snižovalo šance Nazírské „Svaté revoluce“ na vítězství.

Nazírské špičky se na pokraji svých sil opět pokusily domluvit s Terrou mír, ENU však chtěla z Nazíru a jeho spojenců udělat odstrašující příklad a využít jejich pád k odstrašení ostatních kolonií od podobných rebelií. Válka se tak po osmi letech nelítostných bojů dostala až na oběžnou dráhu Nazíru.

V obležení, téměř na konci svých sil a s vidinou téměř jisté zkázy začali být Nazírští povstalci zoufalí. Snahy o smír ztroskotaly a bylo téměř jisté, že kapitulace by jedině prodloužila utrpění přeživších. Zahnáni do kouta, volba padla na poslední zoufalý krok.

Dodnes nejsou známa všechna fakta o tomto momentě historie, z kusých historických dokumentů se ale historikové domnívají, že Nazír v době války začal vyvíjet nejrůznější viry a útočné programy pro vojenské účely. Obavy z podobných Mal-technologiím byly však v té době poměrně vysoké a univerzálně byl vývoj na poli umělých inteligencí považován za krajně experimentální a zakázaný. Jakmile ale začalo bojujícím docházet, že válka se nevyvíjí ve prospěch separatistů, začali být nazírští k možnému využití kybernetických zbraní daleko více přístupní a ve světle bezprostředního zničení opadly jejich zábrany zcela.

Roku 2334 byl tak poprvé vypuštěn Gabriel, pokročilá virtuální inteligence, který pro zbytky Nazírského vedení představoval poslední naději, že ENU přinutí vyjednávat. Chaos se šířil na orbitě planety, když flotila ENU začala bojovat sama se sebou, její počítače zamořené a ovládané nepřátelským programem. Lodě, které nestihly utéct, se buď obrátili v suť, nebo ve zbraň nového nepřítele. V současnosti nemáme k dispozici údaje o tom, co přesně se dělo dále. Nazírské obyvatelstvo ale velmi rychle zjistilo, že to co vypustili, nebyl jejich spasitel, ale naopak jejich kat.

Gabriel, který pravděpodobně zanedlouho po svém vypuštění překonal odhady svých stvořitelů a dosáhl úrovně právoplatné Umělé inteligence, zničil nebo ovládl většinu obléhací flotily a následně zničil i samotnou planetu.

Zatmění
Gabriel se vydal na křížovou výpravu, během které likvidoval jednu kolonii za druhou, a s každým střetem se jeho flotila rozrůstala. Není známo, proč, ale jeho cílem se zdálo být úplné vyhlazení lidstva. Některá dostupná data však se však s tímto neshodují a existují sporné doklady o tom, že některé kolonie či skupiny obyvatel unikly zničení. Heximanderská univerzita v této době stále zkoumá důvěryhodnost těchto zdrojů a případné důsledky takovýchto informací.

Gabriel už také v této době nebyl sám. Vzdálenost mezi jednotlivými sektory neumožňovala okamžitou komunikaci a toto značně omezovalo koordinaci více než jedné skupiny lodí. Proto Gabriel vytvořil několik svých „kopií“, každou ale trochu jinou než originál, přestože každá z nich byla znatelně méně vyvinutá. Řada informací nasvědčuje tomu, že přestože Gabriel vždy jednal většinou chladnokrevně a systematicky, v řadě případů bylo ale jeho chování zdánlivě chaotické a nesmyslné, místy připomínající chování lidské. Tyto skutečnosti jsou však výsledkem teprve nedávných výzkumů historických záznamů, tehdejší lidská společnost chápala novou hrozbu čistě jako program, jehož jediným cílem je systematická likvidace všeho živého ve známém vesmíru.

Z lidské civilizace po pouhé dekádě Gabrielova tažení zbývaly jen trosky a zbytky. Samotná Terra byla mezi planetami, které prozatím přežily řádění vraždící AI, všem ale bylo jasné, že konec se blíží. ENU byla v koncích. Gabriel byl stále silnější a obvyklé metody vedení války jeho flotilu pouze posilovaly. Ani zoufalé pokusy o použití kybernetických zbraní neměli efekt, protože Gabriel byl tou dobou už na příliš vysoké úrovni. Bylo tedy navrženo poslední zoufalé řešení nastalé situace. ENU rozhodlo, že přetíží celou síť Trans-warpových brán, což bude mít za následek mohutnou EMP vlnu šířící se jak napříč vesmírem, tak Warpem. Podle predikcí měl takový krok vést k úplné likvidaci Gabriela a jeho flotily, která se zatím výhradně držela poblíž trans-warpových sítí a do vzdálených koutů osídlené galaxie se zatím ještě nedostala. To vše ale za cenu ztráty celé lidské transportní sítě, zničení každého plavidla v dosahu a katastrofického ochromení téměř každé lidské kolonie a Země samotné. Nikdo nedokázal říci, kdy a jestli vůbec bude lidstvo schopné se z něčeho takového vzpamatovat, za chvíli ale bylo všem jasné, že nemají na vybranou.

Nadcházejících více než 7 století je známo jako „Zatmění“. Energie uvolněná přetížením a následným zničením všech trans-warpových bran napříč galaxií sice skutečně podle všeho zničila každou nepřátelskou loď pod kontrolou AI a vedla tak ke konečnému přežití lidské společnosti, znamenala ale také její úplný kolaps. Většina kolonií následující dekádu nepřežila a pouze hrstce světů, které už byly více méně soběstačné, se podařilo postavit na nohy. I tito přeživší však byli až na výjimky izolovaní od zbytku lidstva a vrženi technologicky tisíc let zpět.

Současnost
Píše se rok 3305. Poprvé po staletích se lidská společnost alespoň vzdáleně blíží stínu toho, čím byla během své zlaté éry. Obydlené části vesmíru jsou od sebe až na některé segmenty dosud vesměs izolované, hlavním způsobem dopravy mezi sektory jsou opět lodě vybavené DD, vesmír je plný trosek a artefaktů z dob téměř zapomenutých a teprve zlomky vědomostí, které byly ztraceny, opět vyplouvají na světlo světa. Jen čas ukáže, zda bude lidstvo někdy schopno dosáhnout své předchozí velikosti a vývoje, či zda někde mezi hvězdami skutečně dosud pluje vesmírem původní kolébka lidstva, Země.

-- Konec záznamu --